הפרשת חלה בשבת להצלה מאיסור אכילת טבל
אישה אפתה חלות לכבוד שבת משיעור קמח שיש בו כדי חיוב הפרשת חלה, וחילקה את החלות לילדיה הגרים במקומות מרוחקים. מיד לאחר כניסת השבת, קודם שעת הסעודה, נזכרה האישה ששכחה להפריש חלה מהעיסה. האם יש לה אפשרות לתקן את מעשיה כדי שלא ייכשלו ילדיה באיסור אכילת חלה שלא הופרשה ממנה חלה?
במאמר שלפנינו דן המחבר בהצעת פתרון מעשי לשאלה זו.
בדבריו הוא דן בשורש איסור הפרשת תרומות ומעשרות וחלה בשבת, ורוב הדיון נסוב סביב השאלה האם מוטל על אדם לחטוא ב'חטא קל' כדי להציל את חבירו מ'חטא חמור'.
ייחודו של המשפט העברי
משפט התורה, המכונה כיום 'המשפט העברי', אפיין במשך דורות את אורח חייהם של עם ישראל ושימש סימן היכר להיותם אומה המבקשת צדקה ומשפט. השאיפה לגאולה בכל הדורות כללה גם תקווה לחידוש של מערכת משפט שפועלת על פי התורה.
מה מאפיין את המשפט העברי?
אלו ערכים יש בו במשפט זה המעמידים אותו כחיוני לנו בבניית חברה מתוקנת?
במאמר שלפנינו עוסק המחבר בייחודו של המשפט העברי, ודרך ראיית רוחב במגוון נושאים הוא מאפיין את יסודות הצדק שלו, החל מתפקידו של השופט וכלה ביחס של פסקי הדין המתחשבים בעשיית צדקה וחסד עם כל הגורמים אך בד-בבד עושים צדק.
בשר מבוסס תאים
אספקת מזון בכמות מספקת ובאיכות טובה מעסיקה את העולם כולו מאז ומעולם. על המזון להיות בעל ערכים תזונתיים וערב לחיך. בין המזונות המרכזיים בתזונתו של האדם ישנו בשר בעלי חיים. בשל צרכים שונים, הולכת ומתפתחת בשנים האחרונות מגמה של ייצור בשר שמבוסס על בעלי חיים אך עיקר גידולו אינו כחלק מבעלי חיים אלא הוא נוצר מתרבית תאי גזע.
במאמר שלפנינו דן המחבר בהגדרת בשר המבוסס על ריבוי תאים ועל ההשלכות ההלכתיות שלו.
בתחילת המאמר סוקר המחבר את הרקע המדעי בעניין ואת שיטת המחקר. בהמשך דבריו הוא דן בסוגיא ההלכתית שעיקר הדיון הוא האם להגדיר בשר זה כבשר לכל דבר או כמוצר סתמי שאינו בשר.
פעילות המשטרה בשבת באירועים שאינם בגדר פיקוח נפש
האם מותרת פעילות משטרתית בשבת כדי למנוע צער ונזקים שאין בהם פיקוח נפש?
האם יש הבדל בין צער של רבים לצערו של יחיד?
האם חובת המשטרה לטפל בשבת בסכסוך בין שכנים שאינו גובל בפיקוח נפש?
כלל הלכתי רווח הוא 'פיקוח נפש דוחה שבת', אבל השאלה שהעסיקה את מחבר המאמר היא - האם גם צער ונזקים שאין בהם פיקוח נפש דוחים שבת ומתירים לאנשי המשטרה לפעול בשבת?
במאמר דן המחבר בהיבטים שונים של פעילות המשטרה כגוף ציבורי המופקד על שמירת הסדר ומניעת הנזקים של כלל אזרחי ישראל, הגדרת תפקיד שיש לה משמעות הלכתית לשאלות הנ"ל.
מעמדו של עובד ציבור על פי ההלכה
בזמן האחרון אנו שומעים על מקרים רבים של פגיעה פיזית באנשים שתפקידם לשרת את הציבור, כמו שוטרים ופקחים, רופאים, נהגים של תחבורה ציבורית, עובדי רווחה ועוד.
מה היחס לכך על פי תורת ישראל?
כמו כן ישנם עובדי ציבור, כמו שוטרים, פקחים, מאבטחים, אנשי גבייה ועוד - הנאלצים לעיתים להשתמש בכוח פיזי למילוי תפקידם. מה הגבול לשימוש בכוח פיזי על ידם על פי התורה, ומהי מידת הנאמנות שלהם להאשים אדם בבית הדין?
במאמר שלפנינו דן המחבר במעמד של עובד ציבור, בין היתר על הענישה של הפוגעים בו בצורה מילולית ופיזית, על הנאמנות שלו ועל יכולתו להשתמש בכוח למיצוי תפקידו.
גיליון 129
הגליון החדש של אמונת עתיך
'אמונת עתיך' הוא כתב עת מדעי-תורני המשלב מחקר ויישום הלכתי. מאמרים תורניים ומחקריים, ש"ות, פתרונות הלכתיים ועדכונים מהמכונים המובילים בארץ.
'אמונת עתיך' יוצא לאור כבר כמה עשורים, ומתפרסמים בו מתורתם של רבני מכון התורה והארץ וממחקריהם.
![אמונת עתיך (1)](/media/5271579/אמונת-עתיך.png?height=300)