הלימוד היומי כ"ט אב ה'תשפ"ד
לימוד אמונה יומי: ט"ז טבת « הקודם | הבא »
לימוד תורה ומחקר מדעי: האמת היכן?
מתוך הספר 'הלכה בימינו' | הרב יעקב אריאלעם זאת גם גדולי ישראל לא נמנעו מלתרץ קושיות על סמך שינויי גירסאות או הבדלי תנאים ומקומות. ההבדל הוא בהינעלות על חשיבה חד-צדדית. מי שמראש קובע דיסציפלינה, שסתירה תיושב בעיקר בשיטה הסטטית על סמך הבדלי גירסאות, או שינויי רקע, תקופות ומקומות, טועה. כשם שמאידך כל מי שדוחה על הסף את עצם האפשרות של גירסא אחרת כדרך לישוב קושיא חוטא לאמת. דרכם של גדולי ישראל היתה שימוש בשיטות שונות ומגוונות. הם מעולם לא ננעלו על דרך אחת ויחידה. הב"ח והמהרש"ל, הגר"א והרש"ש, לדוגמא, הציעו תיקוני גירסאות רבים מאוד, אולם ראשית כל ומעל לכל הם הפעילו את החשיבה ההגיונית. היא זאת שקבעה איזו גירסה עדיפה. על הגר"א מספרים שלא הגיה אות אלא א"כ היו לו 13 ראיות לכך (אין להינעל דוקא על מספר זה אולם הרעיון ברור).
ובאשר לתלות בתנאים חיצוניים, שיטת הלימוד המקובלת אינה מתחשבת בדרך כלל בתנאים החיצוניים, כגון זמן ומקום. כמעט ולא צריכה להיות השפעה של תנאים אלו על הסברה ההלכתית. אמנם פה ושם יש מקום להביא בחשבון תנאים חיצוניים, אולם לא התנאים גורמים לקביעת העמדה ההלכתית. זו נקבעת ע"י שיקולים אימננטיים, פנים-הלכתיים. המקום והזמן אינם אלא גורם מזמן להיווצרותם של שיקולים אלו.
הקיטוב שנוצר בין שיטת הלימוד הישיבתית לבין שיטת המחקר המדעי, כשכל צד מתבצר בעמדתו ומקצין אותה, אינה תורמת להבנת האמת האובייקטיבית. מה גם שאובייקטיביות היא הנחת היסוד העיקרית של כל מדע. ומדע הנעול על דיסציפלינה אחת בלבד ואינו פתוח לדיסציפלינות אחרות אינו יכול להיחשב מדע אמיתי.